A FOST ODATĂ...
ÎN FRANȚA OCUPATĂ DE NAZIȘTI
www.subtitrari-noi.ro
Subtitrarea: dorula/persana/Avocatul31 Subtitrari-noi Team
Tată!
Intrați înăuntru și închide ușa.
Julie, dă-mi niște apă să mă spăl,
apoi intră în casă cu mama ta.
Gata, tată.
Mulțumesc, draga mea.
Du-te înăuntru și ai grijă de mama.
Nu alerga.
Asta-i proprietatea Perrier LaPadite?
Eu sunt LaPadite Perrier.
E o plăcere să vă cunosc, d-le LaPadite.
Sunt colonel S.S. Hans Landa.
Cu ce vă pot ajuta?
Speram să mă inviți în casă să avem o discuție.
Cu siguranță.
D-le colonel Landa, asta-i familia mea.
Sunt colonel S.S. Hans Landa, domnișoară, la serviciile dvs.
Zvonurile care circulă despre casa dvs. sunt bine fondate.
D-le LaPadite, fiicele dvs. sunt foarte frumoase.
Mulțumesc.
Vă rog, luați loc.
Susan, caută niște vin pentru colonel.
Nu, mulțumesc d-le LaPadite. Fără vin.
Aceasta fiind o fermă, greșesc dacă vă întreb...
- Aveți lapte? - Da.
- Prefer laptele. - Foarte bine.
Închide fereastra.
Mulțumesc.
Domnule, pentru familia ta și pentru vaca voastră,
spun, bravo.
Mulțumesc.
Vrei să iei loc la masă?
Foarte bine.
D-le LaPadite, ce vom vorbi e mai bine să rămână în particular.
Vei observa că mi-am lăsat oamenii afară.
Dacă nu te superi, le poți cere încântătoarelor voastre fete tale să plece?
Aveți dreptate.
Charlotte, vrei să duci fetele afară?
Eu și colonelul trebuie să rămânem singuri.
D-le LaPadite.
Îmi pare rău să spun asta, dar franceza mea nu e cea mai bună.
Să continui în franceză, nu va face decât să mă jeneze.
Totuși, am motive să cred că vorbiți engleza destul de bine.
Da.
Așa gândeam și eu.
Dar întrucât suntem în casa ta,
cer permisiunea de a vorbi în engleză restul conversației.
Sunt de acord.
Pe când eu sunt foarte familiarizat cu tine și familia ta,
nu știu dacă ești familiarizat cu cine sunt eu.
Iți dai seama de existența mea?
Da.
Grozav.
Îți dai seama de slujba care mi s-a ordonat s-o fac în Franța?
Da.
Spune-mi te rog ce ai auzit.
Am auzit că Fuhrerul te-a însărcinat să-i înconjori pe evreii care au rămas în Franța,
care fie se ascund, fie au trecut la creștinism.
Fuhrerul n-o putea spune mai bine nici chiar el.
Dar scopul vizitei tale...
plăcută de altfel, este...
un mister pentru mine.
Germanii au venit la mine acasă acum 9 luni căutând evrei ascunși
și n-au găsit nimic.
Știu asta.
Am citit raportul din această zonă.
Dar ca în orice afacere,
dar când e vorba de o nouă conducere, mereu e o ușoară dublare a eforturilor.
În mare parte e o pierdere de timp,
dar trebuie făcută, cu toate astea.
Am doar câteva întrebări, d-le LaPadite.
Dacă mă poți ajuta cu răspunsurile,
departamentul meu va putea închide dosarul asupra familiei tale.
Acum...
înainte de ocupație
erau 4 familii de evrei în zona asta, fermieri ca și tine.
Loveitt, Dolerac, Rollin
și Dreyfus,
e corect?
După știința mea, acestea erau familiile de evrei printre fermieri.
D-le colonel, vă deranjează dacă îmi aprind pipa?
Te rog, d-le LaPadite, e casa ta, fă-te comod.
Conform acestor hârtii,
toate familiile de evrei de aici au fost înregistrate,
exceptând fam Dreyfus.
Undeva anul trecut, se pare că au dispărut.
Ceea ce mă duce la concluzia că,
au reușit să scape, sau cineva îi ascunde foarte bine.
Ce ai auzit de familia Dreyfus, d-le LaPadite?
- Numai zvonuri. - Iubesc zvonurile.
Faptele pot fi înșelătoare, dar zvonurile, adevărate sau nu, mereu arată ceva.
D-le LaPadite, spune-mi, ce zvonuri ai auzit, privitoare la Dreyfus?
Din nou,
e doar un zvon, dar...
am auzit Dreyfus au plecat în Spania.
Deci zvonul pe care l-ai auzit e că au scăpat.
Oui, scuze, da.
Nu te-ai întâlnit cu familia Dreyfus sau ca să fim exacți, câți membri avea?
Erau 5.
Tatăl, Jacob.
Soția, Miriam.
Fratele ei... Bob.
Câți ani are Bob?
30 sau 31.
Continuă.
Și copiii...
Amos și Shoshanna.
Vârsta copiilor?
Amos avea... 9 sau 10 ani.
Și Shoshanna, cât?
Și Shoshanna avea...
18 sau 19 ani, nu-s sigur.
Cred că asta-i tot.
Oricum, înainte de a pleca poți să-mi mai dai un pahar de lapte?
Bineînțeles.
Domnule LaPadite,
ai știință de porecla pe care mi-au dat-o francezii?
Nu mă interesează astfel de lucruri.
Dar știi cum îmi spun.
Da, știu.
Ce știi?
- Că îți spun Vânătorul de evrei. - Așa e.
Îți înțeleg reținerea în a-l repeta.
Heydrich înainte de a fi asasinat se pare că ura porecla pe care i-au dat-o praghezii.
De fapt de ce să urască porecla "Călăul" care i se potrivea perfect,
când a făcut tot ce a depins de el să o câștige.
Eu, pe de altă parte, iubesc titlul meu neoficial.
Cu siguranță pentru că l-am meritat.
Abilitatea care mă face un vânător așa de eficient al evreilor,
față de majoritatea soldaților germani, bănuiesc,
e că pot gândi că un evreu,
pe când ei pot gândi doar ca nemții.
Mai precis, ca soldații germani.
Dacă am putea determina calitățile pe care le împart germanii cu fiarele,
aș spune că e viclenia și instinctele de prădători, ca ale șoimilor.
Dar dacă s-ar determina calitățile pe care le împart evreii cu animale,
ar fi instinctul de șobolan.
Fuhrerul și propaganda lui Goebbels au spus cam același lucru,
dar aici diferă concluziile noastre,
eu nu consider comparația o insultă.
Gândește-te un moment
la o lume în care trăiesc șobolanii. E o lume ostilă, fără dubiu.
Dacă un șobolan ar trece acum,
nu l-ai trata cu ostilitate?
Cred că da.
Ți-a făcut vreodată vreun șobolan ceva care să-ți provoace animozitatea pe care o ai?
Șobolanii aduc boli, mușcă oamenii.
Șobolanii sunt cauza ciumei,
dar asta a fost de mult.
Îți sugerez un lucru,
orice boală pe care o poate răspândi un șobolan,
o veveriță ar putea-o face la fel.
- Ești de acord? - Da.
Bănuiesc că nu ai aceeași animozitate împotriva veverițelor,
cum ai împotriva șobolanilor, nu?
Nu.
Amândouă sunt rozătoare, nu-i așa?
Cu excepția cozii, arată la fel, nu-i așa?
E un gând interesant, d-le colonel.
Oricât de interesant ar fi acest gând,
nu e nicio diferență în felul în care gândesc.
Dacă un șobolan intra aici, chiar în acest moment,
i-ai da o farfurie din deliciosul tău lapte?
Probabil că nu.
Nu cred.
Nu îi placi.
Nu știi de ce nu îi placi, știi doar că sunt respingători.
Un german conduce cercetarea unei case pentru a-i găsi pe evreii ascunși.
Unde se uită șoimul?
Se uită în hambar, se uită în pod,
se uită în pivniță, peste tot unde s-ar putea ascunde.
Sunt atâtea locuri unde te poți ascunde de șoim.
Motivul pentru care Fhurer-ul m-a scos din casa mea
din Austria și m-a trimis într-o zonă rurală din Franța,
e pentru că asta mă preocupă.
Pentru că-mi dau seama de ce sunt în stare ființele ce și-au pierdut demnitatea.
Pot să-mi aprind pipa?
Da, te rog colonele, simte-te ca acasă.
Acum,
slujba mea îmi dictează
să-mi chem oamenii în casa ta,
să conduc o cercetare amănunțită înainte de a șterge oficial familia ta de pe lista mea.
Dacă vom găsi ceva în neregulă, ceea ce se va întâmpla cu siguranță...
Asta dacă nu cumva ai să-mi spui ceva
ce nu va face căutarea necesară.
Aș putea adăuga că toate informațiile care mi-ar face slujbă mai ușoară,
nu se vor întâlni cu pedeapsa.
De fapt, ar putea fi contrariul și să fie răsplătite.
Răsplata va fi ca familia ta
va înceta de a fi hărțuită de armata germană,
pe tot timpul ocupației țării tale.
Ascunzi dușmani ai statului, nu-i așa?
Da.
Îi adăpostești sub podea, nu-i așa?
Da.
Indică-mi locul unde se ascund.
Pentru că n-am simțit nicio mișcare, bănuiesc că ascultă, dar nu vorbesc engleza.
Da.
O să trec din nou pe franceză și vreau să-mi urmezi mascarada, clar?
Da.
D-le LaPadite, vă mulțumesc pentru lapte
și pentru ospitalitate.
Am... am terminat.
Doamnă LaPadite...
Vă mulțumesc pentru timpul acordat,
n-o să vă mai plictisim familia.
Deci, domnule, domnișoarelor,
e timpul să vă spun, la revedere.
La revedere, Shoshanna.
Drepți!
Mă numesc locotenentul Aldo Raine.
Și formez o forță de intervenție.
Am nevoie de opt soldați.
Opt soldați evrei și americani.
Zvonurile aici umblă repede.
O să plecăm mai repede de aici.
Vom fi parașutați în Franța, îmbrăcați ca civili.
Odată ajunși în teritoriul inamic,
ca o armată de gherilă,
vom face un lucru și numai un lucru.
Îi ucidem pe naziști.
Nu știu cum e cu voi, dar trebuie să vă spun că n-am venit din munții Smoky
am traversat o apă de 7.500 de km,
m-am luptat jumătate din drumul spre Sicilia
ca să sar într-un avion să-i învăț pe naziști să fie umanitari.
Naziștii n-au umanitate.
Sunt o armată de vânători de evrei, criminali în masă și trebuie distruși.
De aceea, orice nemernic pe care-l vom găsi în uniformă de nazist,
îl vom omorî.
Sunt descendentul direct al maiorului Bridger, adică sunt destul de tânăr.
Și planul nostru de luptă va fi să cârpim rezistența.
Vom fi cruzi cu germanii.
Datorită cruzimii noastre, vor ști cine suntem.
Și vor găsi dovezi ale cruzimii noastre
în cadavrele dezmembrate și desfigurate ale fraților lor lăsați în urma noastră.
Și germanii nu se vor putea opri
din a-și imagina cruzimile îndurate de frații lor
din mâinile noastre,
de călcâiele cizmelor noastre,
și de lama cuțitelor noastre.
Și germanii se vor gândi la noi.
Și germanii vor vorbi despre noi.
Și germanii se vor teme de noi.
Și când germanii vor închide ochii în timpul nopții,
și conștiința îi va tortura pentru răul făcut,
se vor gândi la noi că îi vom tortura la fel.
- Sună bine? - Da, d-le!
Asta îmi place să aud.
Dar am un avertisment pentru voi toți ce vor fi luptători.
Când v-ați alăturat sub comanda mea, ați fost luați pe credit.
Un credit pe care mi-l datorați mie personal.
Fiecare om de sub comanda mea îmi datorează 100 de scalpuri de naziști.
Și îmi vreau scalpurile.
Tot ce îmi veți da toți, vor fi 100 de scalpuri de naziști,
luate de pe capetele a 100 de naziști morți...
sau veți muri încercând.
Nu, nu, nu, nu!
Am auzit zvonurile chiar eu.
Soldați ai celui de-al treilea Reich care au îngenunchiat lumea, strâng și fug ca puii.
Știți ultimul zvon pe care l-au lansat în dorința lor de a induce teamă?
Cel care îmi lovește oamenii cu bâta.
Cel pe care l-au numit "Ursul evreu"
E un Golem.
Mein Fuhrer, e doar o bârfă între sodați,
nimeni nu crede că Ursul evreu, e un golem.
De ce nu? Pare să fie în stare să evite capturarea.
Pare să fie capabil să apară și să dispară după bunul plac.
Vrei dovada că sunt din carne și oase?
Atunci aduceți-i la mine.
O să-i spânzur dezbrăcați de glezne, de turnul Eiffel!
Și apoi o să le arunc cadavrele în canal, astfel încât,
șobolanii Parisului să se ospăteze!
Kliest.
Da, Mein Fuhrer.
Un ordin care vreau să fie transmis tuturor soldaților germani staționați în Franța.
Degeneratului evreu cunoscut ca Ursul evreu,
de acum încolo, nu i se va mai spune așa.
Da, Fuhrer. Mai vreți să-l vedeți pe soldatul Butz?
Cine și ce e soldatul Butz?
E soldatul pe care ați dorit să-l vedeți personal.
Plutonul sau a căzut într-o ambuscadă a locotenentului evreu, Raines.
A fost singurul supraviețuitor.
Chiar vreau să-l văd, mulțumesc că mi-ai reamintit. Trimite-l înăuntru.
Werner și cu mine am fost singurii rămași în viață după ambuscadă.
În timp ce unul ne păzea, ceilalți ne îndepărtau părul.
Hirschberg,
trimite-l pe sergentul neamț aici.
Sergent Werner Rachtman.
Locotenent Alto Raine, încântat de cunoștință.
Știi ce înseamnă stai jos, Werner?
Da.
Atunci stai jos.
Cum te descurci cu engleza, Werner? Pentru că dacă nu știi, vom avea nevoie
de doi prieteni să ne traducă.
Wicki de colo, evreu austriac, a fugit din Salzburg când se putea, a devenit american,
s-a înrolat și s-a întors să vă întrebe de ce.
Și altul de acolo, cu care s-ar putea să fii familiar,
sergentul Hugo Stiglitz.
Ai auzit de el?
Toată lumea din armata germană a auzit de Hugo Stiglitz.
Motivul pentru care Hugo Stiglitz era o celebritate
printre soldații germani era foarte simplu.
Ca german înrolat, a ucis 13 ofițeri Gestapo.
În loc să-l pună la zid,
Înaltul Comandament a decis să fie trimis la Berlin, ca să fie dat de exemplu.
Nu mai e nevoie să spunem,
că odată ce nemernicii au auzit de el,
el n-a ajuns niciodată acolo.
Sergent Hugo Stiglitz?
Sunt locotenentul Aldo Raine și ăștia sunt "Bastarzii".
Ai auzit de noi?
Vrem doar să-ți spunem că suntem mari admiratorii ai muncii tale,
când e vorba de a ucide naziști.
Cred că ai arătat un talent deosebit.
Și mă mândresc că am ochiul format pentru astfel de talente.
Dar statutul tău ca ucigaș de naziști, este încă de amator.
Am venit cu toții să vedem dacă vrei să devii profesionist.
Acum Werner, cred că știi cine suntem.
Aldo, apașul.
Dacă ai auzit de noi, probabil că ai auzit
că nu suntem în afacerea cu prizonierii.
Suntem în afacerea cu omorârea naziștilor.
Și vere, afacerea e înfloritoare.
Sunt cel puțin două moduri în care putem face asta.
Ori te omorâm, ori îți dăm drumul.
Dacă părăsești acest cerc în viață sau nu, depinde în întregime de tine.
Sus pe drum e o livadă.
Ca și tine știm că că mai e o patrulă care se învârte pe undeva pe aici.
Dacă patrula asta are cazemate în livadă va fi o plăcere nebună pentru țintași.
Dacă vrei să mai mănânci un sandvici cu cârnați din nou...
Trebuie...
să-mi arăți pe hartă unde sunt,
trebuie să-mi spui câți sunt,
și trebuie să-mi spui ce fel de armament au.
Nu te poți aștepta să divulg informații ce ar pune vieți germane în pericol.
Păi, Werner, aici greșești, pentru că exact la asta mă aștept.
Trebuie să știu de germanii ascunși prin copaci și tu trebuie să-mi spui.
Trebuie să-mi spui chiar acum.
Ia-ți degetul și arată pe hartă unde se va ține petrecerea,
câți vor veni,
și ce jucării au la ei.
Vă refuz respectos, d-le.
Vezi asta?
Da.
E sergentul Donowitz.
Dar s-ar putea să-l cunoști mai bine după poreclă,
Ursul evreu.
Dacă ai auzit de Aldo apașul, trebuie să fi auzit și de Ursul evreu.
Am auzit de el.
Ce ai auzit?
Am auzit că-i bate pe soldații germani cu o măciucă.
Le zdrobește creierii cu o bâtă de baseball, asta face.
Acum Werner, o să te mai întreb o ultimă dată și dacă continui să mă refuzi respectos
o să-l chem pe Ursul evreu aici.
O să-și ia bâtă aia mare a lui și-o să te bată cu ea până mori.
Acum i-ați degetul pe care-l lingi de șnițel și arată-mi pe hartă ce vreau să știu.
Să te ia dracu' pe tine
și pe câinii tăi de evrei!
De fapt, Werner, suntem încântați că ai spus asta.
Sincer, văzându-l pe Donny bătându-i pe naziști de moarte, e ceea ce ne-am dorit.
- Donny. - Da.
Am un german aici care vrea să moară pentru țară.
Îndatorează-l.
Ai ucis evrei?
Foarte mulți.
Da.
Pariez că n-ați văzut așa ceva.
Felul nenorocit
în care vor să continue nenorociții de naziști,
vor să ne jucăm cu mingea?
Vrei să vezi în continuare evrei morți pe străzi?
Tu.
La naiba. Donny, adu-l pe celălalt aici.
În viață.
Mișcă-te, nazist nenorocit, e rândul tău.
Îngenunchează până nu te lovesc cu bâta.
- Engleza? - Nu.
Wicki!
Întreabă-l dacă vrea să trăiască.
Vrei să trăiești?
Da, d-le.
Spune-i să ne-arate pe hartă pozițiile germanilor.
Arată pe hartă pozițiile germanilor.
Întreabă-l câți germani?
- Câți germani sunt? - Aproape 12.
Aproape de 12.
Ce fel de arme?
Ce arme au?
Au o mitralieră așezată aici, îndreptată spre nord.
Cum ai supraviețuit acestui chin?
Mi-au dat drumul.
Când vei raporta ce s-a întâmplat aici,
nu le poți spune că ne-ai spus ce ne-ai spus, te vor împușca.
Dar vor vrea să știe de ce ești așa special de te-am lăsat în viață.
Spune-le că te-am lăsat în viață ca să poți răspândi vorba
între gradați, ce se va întâmpla cu fiecare nazist pe care-l găsim.
N-o să spui nimănui, nimic.
Niciun detaliu.
Unitatea ta a căzut în ambuscadă și ai găsit o cale de scăpare.
Niciun cuvânt în plus.
Da, mein Fuhrer.
Te-au însemnat și pe tine ca pe ceilalți supraviețuitori?
Da, mein Fuhrer.
La sfârșitul războiului, când te vei întoarce acasă, ce o să faci?
O să-mi îmbrățișez mama.
O să-și îmbrățișeze mama.
Asta-i frumos. Întreabă-l dacă o să-și scoată uniforma.
- O să îți scoți uniforma? - O să îi dau foc.
O să îi dea foc.
Da, așa mă gândeam.
Nu ne place asta.
Vezi, nouă ne plac naziștii noștri în uniformă, așa îi poți ținti...
uite așa.
Nouă ne plac naziștii noștri în uniformă, așa îi poți ținti... uite așa.
Dacă îți dai jos uniforma, nimeni nu va ști că ai fost nazist.
Și asta nu ni se potrivește.
Dacă îți dai jos uniforma, nimeni nu va ști că ai fost nazist.
Și asta nu ni se potrivește.
Așa că o să-ți fac ceva ce nu poți îndepărta.
Știi locotenente? Ești destul de bun la asta.
Așa ajungi la Carnegie Hall, nu-i așa?
Prin antrenament.
Ce va fi de mâine?
Un festival Max Linder.
Întotdeauna l-am preferat pe Linder lui Chaplin.
Doar ca Linder n-a făcut niciodată un film atât de bun precum "The Kid".
Marile momente care au urmat lui "The Kid", superb...
Îmi place cinematograful dumneavoastră.
- Mulțumesc. - Este al tău?
- Dacă îl dețin? - Da.
Da.
Cum se face ca o fată tânără ca tine are un cinematograf?
Mi l-a lăsat mătușa mea.
Îți mulțumesc pentru că ai organizat o seară germană.
Nu am avut de ales.
Ador filmele lui Refensthal Germania. În special "Pizu Palu".
Este agreabil să vezi o tânără franțuzoaică admiratoare a lui Refensthal.
Nu aș spune că sunt o admiratoare a d-nei Refensthal.
Dar îl admiri pe regizorul Pabst, nu?
Din cauza asta i-ai pus numele pe reclamă, nu? Nu erai obligată.
Sunt franțuzoaică, noi îi respectăm pe cei care fac filmele în țara asta.
- Și pe cei germani. - Și pe cei germani, da.
Mulțumesc pentru asistență. La revedere.
Dar nu ai terminat.
O voi face dimineață.
Pot să te întreb cum te numești?
Vrei să-mi vezi actele?
Emmanuelle Mimieux, este un nume foarte frumos.
Mulțumesc. Ai terminat cu actele mele?
Domnișoară, dați-mi voie să mă prezint, sunt Frederick Zoller.
Ei bine, a fost o plăcere să discut
cu o admiratoare a filmului. Noapte bună, d-șoară.
La revedere.
Bună dimineața, d-șoară. Pot să vă țin companie?
- Ascultă Frederick... - Ți-ai amintit numele meu.
- Da. Uite, ești un tip agreabil. - Mulțumesc.
Cu plăcere. Dar te rog să nu mă mai deranjezi.
Îți prezint scuzele mele, d-șoară. Nu am vrut să te deranjez.
- Am vrut doar să fiu prietenos. - Nu vreau să fiu prietena ta.
- De ce? - Nu te purta ca un copil. Nu știi de ce?
- Sunt mai mult decât o uniformă. - Nu și pentru mine.
Dacă cauți să îți faci o prietenă franțuzoaică, îți sugerez să mergi pe Vicky.
Cred...
- Fredrick Zoller? - Da, d-le colonel.
- Este o mare onoare. O mare onoare. - Onoarea este a mea, d-le colonel.
- Wolfgang, dragă. Wolfgang. - Wolfgang
- Ești o mare speranță. Heil Hitler! - Heil Hitler!
- Cine ești? - Credeam că doar o altă uniformă.
Nu ești doar un soldat german. Ești fiul cuiva?
Majoritatea soldaților germani sunt fii cuiva.
- Dumnezeule, tu ești? - Evident.
- Chiar tu ești? - Într-adevăr. Sunt Fredrick Zoller.
Șalul, salut, salut, Fredrick Zoller.
- Este o onoare să te cunosc. - Onoarea este de partea mea.
Ne poți da mie și prietenei mele un autograf?
Cu plăcere.
Prietena ta este foarte frumoasă.
Nu, nu, nu... domnișoara nu este prietena mea.
Poți scrie "Cu dragoste"?
- La revedere. - La revedere.
Deci ești un erou de război? Ce ai făcut?
Am rămas singur într-un "cuib" fortificat,
eu singur și multă muniție.
Nu am avut de ales. Am înfruntat 300 de soldați inamici.
Ce înseamnă "cuib"?
Un "cuib" este ceea ce ar spune un trăgător despre un turn de biserică.
O structură înaltă, care oferă o vedere de 360 de grade.
Un loc foarte avantajos pentru un trăgător de elită.
- Câți ai omorât? - 68.
În prima zi.
150, în a doua zi.
32, a treia zi.
În cea de-a patra zi au părăsit orașul.
În mod firesc, o poveste de război ca a mea a atras multă atenție în Germania.
Din cauza asta mă recunosc mulți. Îmi spun "Sergentul german York".
Poate vor face un film despre fapta ta glorioasă.
Ei bine, exact la asta s-a gândit Joseph Goebels.
Se intitulează: "Mândria Națiunii".
Au vrut să-mi joc propriul rol.
Joseph crede că filmul va avea un mare succes.
Iar eu voi fi o vedetă în Germania.
"Mândria Națiunii" tu ești?
Ești vedeta din "Mândria Națiunii".
Știu. Este comic, nu?
Ei bine, mult noroc la premieră, soldat. Sper să reușiți tu și Joseph.
La revedere.
- Pe săptămâna viitoare. - La revedere.
- D-șoară? - Ce mai faci?
- Mă duc înăuntru. - Bine.
- D-șoară Mimieux? - Da.
- Este cinematograful tău? - Da.
- Spune-i să coboare. - Coboară!
Vă rog.
Nu înțeleg. Ce am făcut?
- Vrea să știe ce a făcut. - Să intre în mașină.
Doar progeniturile sclavilor fac ca America să fie competitivă în sport.
Aurul olimpic american este dat de transpirația negrilor.
Mă bucur că ai putut veni. Nu știam dacă o să-mi accepți invitația.
Invitația?
- Ea este tânăra în discuție, Fredrick? - Da, ea este, her Goebbels.
Emmanuelle, vreau să-ți prezint pe cineva.
Emmanuelle Mimieux, aș vrea să te prezint ministrului Propagandei,
responsabilul întregii industrii de film germane,
și acum, pentru că sunt actor, șeful meu, Joseph Goebbels.
Reputația ta te precede, d-șoară Mimieux.
Firesc, ea este traducătoarea din limba franceză a d-lui Goebbels,
d-șoara Francesca Mondino.
Bună.
L-ai cunoscut pe maior.
De fapt, nu m-am prezentat. Maior Deither Hellstrom de la Gestapo...
La dispoziția dumneavoastră, domnișoară.
Dați-mi voie. Luați loc.
Încercați șampania, d-șoară, este foarte bună.
Ei bine, trebuie să spun, i-ai făcut o impresie puternică băiatului nostru.
Am ajuns în Franța și am dorit să iau micul dejun cu vedeta mea...
Din puținul pe care-l cunosc, a devenit vedeta Parisului,
iar acum trebuie să-și facă timp pentru mine.
Din puținul pe care-l cunosc, a devenit vedeta Parisului,
iar acum trebuie să-și facă timp pentru mine.
Lumea așteaptă la rând zile întregi ca să se întâlnească cu mine.
Eu aștept la Fuhrer...
și la soldatul Zoller.
Așa că în cele din urmă, am obținut o audiență la tânărul soldat...
Iar el își petrece tot micul dejun vorbind despre tine și despre cinematograful tău.
Deci, d-șoară Mimieux, să trecem la afaceri.
Her Goebbels, nu am informat-o încă.
Dacă fata nu este prostănacă, sunt sigur că și-a dat seama până acum...
după felul în care administrează cinematograful.
Francesca, spune-i.
Ceea ce încearcă să-ți spună este că soldatul Zoller și-a petrecut ultima oră...
încercând să-l convingă pe d-ul Goebbels să abandoneze vechile planuri
în privința premierei filmului soldatului Zollers...
și să schimbe locul cu cinematograful tău.
Ce?
Vroiam să o informez eu.
Rahat. Îmi cer iertare, soldat, desigur că vroiai.
Care este problema?
Soldatul vroia să o informeze el pe d-șoara.
Nonsens!
Până îi pun câteva întrebări, nu are despre ce să o informeze.
Să fim limpezi, nu am fost de acord cu schimbarea locului.
Am reținut.
Aveți loji?
Da.
- Câte? - Câte?
- Două. - Două.
- Mai multe ar fi mai bine. - Mai multe ar fi mai bine.
- Câte locuri sunt în sală? - Câte locuri sunt în sală?
- 350. - 350.
Sunt cu aproape 400 mai puține ca la Ritz.
Dar, her Goebbels...
ăsta nu este un lucru atât de rău.
Chiar dvs. ați spus că nu vreți să permiteți oricărui burghez francez...
să aibă ocazia să participe.
Cu cât sunt mai puține locuri, cu atât evenimentul este mai exclusivist.
Dacă nu încercați să umpleți sala, se vor bate pentru locuri.
În afară de asta, la naiba cu francezii.
Asta este o seară a Germaniei, un eveniment al Germaniei și o sărbătoare germană.
Seară este pentru dvs., pentru mine...
pentru armata germană, Înaltul Comandament...
familiile și prietenii lor.
Singurii cărora ar trebui să li se permită în sală...
sunt cei care vor fi emoționați de faptele glorioase de pe ecran.
Văd că ți s-a îmbunătățit vorbitul în public.
Se pare că am creat un monstru.
Un monstru convingător.
Când se va sfârși războiul, te așteaptă politica.
Ei bine, soldat, oricât ar fi de adevărat...
că sunt înclinat să-ți fac pe plac întrutotul, vreau să urmăresc un film...
în cinematograful tinerei doamne înainte să spun da sau nu.
Deci, tânără d-nă, o să-ți închizi cinematograful diseară
și o să pui un film doar pentru mine.
Deci, tânăra d-nă, o să-ți închizi cinematograful diseară
și o să pui un film doar pentru mine.
Ce filme nemțești ai?
Landa, ești aici!
Emmanuelle, el este colonelul Hans Landa din S.S.,
șeful securității premierului.
Încântat, d-șoară.
Acum trebuie să-l conduc pe ministrul Goebbels la următoarea sa întâlnire.
Șoferiță sclavă!
Șoferiță franțuzoaică sclavă!
De fapt, în calitate de șef al securității acestei sărbători nemțești...
mă tem că trebuie să vorbesc puțin cu d-șoara Mimieux.
Referitor la ce?
Sună suspicios ca un soldat să pună la îndoială ordinul unui colonel.
Sau sunt eu prea sensibil?
Nimic nu poate fi mai departe de adevăr, d-le colonel.
Autoritatea ta este pusă în discuție.
Dar reputația ta te precede.
D-șoara Mimieux sau eu ar trebui să fin îngrijorați?
Hans, băiatul nu vrea să te supere.
Este doar îndrăgostit.
Și are dreptate. Reputația ta te precede.
Nu este nevoie să fiți îngrijorați voi doi.
În calitate de șef al securității, vroiam doar să discut puțin...
cu proprietara locului în care este posibil să fie premiera.
Ai încercat ștrudelul aici?
Nu.
Nu este deloc rău.
Cum v-ați cunoscut tu și cu tânărul soldat?
Da, două ștrudele, unul pentru mine și unul pentru d-șoara.
O cafea pentru mine.
Iar pentru d-șoara un pahar cu lapte.
Deci, d-șoară, vrei să-mi povestești...?
Până acum două seri nici nu știam de existența soldatului Zoller,
sau a faptelor sale curajoase.
Pentru mine, soldatul era doar un spectator în cinematograful meu.
Am vorbit de câteva ori, dar...
D-șoară, permiteți-mi să vă întrerup.
Asta este o simplă formalitate, nu este niciun motiv să fii neliniștită.
Îmi cer scuze, am uitat să comand frișcă.
Un moment.
Așteaptă frișca.
Deci, Emmanuelle... pot să-ți spun Emmanuelle?
Da.
Deci, Emmanuelle, explică-mi cum s-a întâmplat,
ca o tânără ca tine să dețină un cinematograf?
După tine.
Verdictul?
Așa cum am spus, nu este rău.
Începuseși să-mi explici cum ai ajuns să deții cinematograful?
Inițial, cinematograful a fost al mătușii și al unchiului meu.
Cum se numesc?
Jean-Pierre și Ada Mimieux.
Unde sunt acum?
Unchiul meu a fost ucis în timpul atacului rapid al Germaniei.
Păcat... Continuă.
Mătușa Ada a murit primăvara trecută.
Regretabil.
Mi s-a adus la cunoștință că ai un angajat negru, este adevărat?
Da.
Este francez.
Se numește Marcel.
A lucrat pentru unchiul și mătușa mea de când au deschis cinematograful.
Este singurul care lucrează cu mine.
Ce face?
Proiectează filmele.
Este bun?
Cel mai bun.
De fapt, cineva își poate da seama care ar putea fi o bună meserie pentru el.
Tu poți opera proiectorul?
Desigur că pot.
Cunoscându-l așa cum îl știu pe ministru...
pot afirma cu siguranță că nu ar vrea ca succesul sau eșecul evenimentului...
să depindă de curajul unui negru.
Deci, dacă se va ajunge ca evenimentul să se țină la cinematograful tău...
oricât de talentat ar fi el,
tu vei opera proiectorul.
Este acceptabil?
Da.
Țigară?
Nu sunt franțuzești, sunt nemțești.
Mai aveam să te întreb ceva...
dar acum, pe viața mea, îmi este imposibil să-mi amintesc.
Ei bine, nu cred că era important.
Pe diseară.
Trebuie să recunosc, apreciez modestia acestei săli.
Cinematograful tău are un adevărat respect, aproape ca o biserică.
Asta nu înseamnă că nu putem înfrumuseța locul puțin.
Aș vrea să mergem la Luvru, să luăm câteva nuduri grecești
și să le împrăștiem prin jur, ce crezi?
Hei. Ce naiba o să facem?
Se pare că vom avea o premieră germană.
Așa cum am zis, ce naiba o să facem?
Ei bine, trebuie să vorbesc cu tine despre asta.
Sunt confuz. Despre ce vorbim?
Să umplem cinematograful cu naziști și să îi dăm foc.
Eu nu vorbesc despre asta, tu vorbești despre asta.
Nu, vorbim împreună despre asta, chiar acum.
Dacă putem să împiedicăm acest loc să ia foc, putem să și îi dăm foc.
Da, Soshanna, am putea.
Și cu nitrații din colecția de filme a d-nei Mimieux,
nici nu am avea nevoie de explozibili, nu-i așa?
Vrei să spui că nu am avea nevoie de alți explozibili?
Filmul cu nitrați de 35 de milimetri este atât de inflamabil,
încât nu ai voie nici măcar să le transporți în autobuze.
Nu ai voie cu astea în autovehiculele publice. Sunt filme, nu-i așa?
- Da. - Sunt puternic inflamabile.
Haide, coboară.
Pentru că filmul arde de trei ori mai repede decât hârtia.
Shosanna are o colecție
de peste 350 pelicule cu nitrați.
O să dau foc cinematografului în seara nazistă.
Dacă am să fac asta, și am s-o fac,
amândoi știm că n-ai să mă lași s-o fac singură.
Pentru că mă iubești și pentru că te iubesc.
Și pentru că nu am încredere în altcineva mai mult.
Dar nu o să facem doar asta.
Echipamentul de filmare din pod funcționează?
Știu că funcționează camera. Dar dispozitivul pentru înregistrarea sonorului?
Funcționează chiar foarte bine. Am înregistrat un chitarist
pe care l-am cunoscut săptămâna trecută într-o cafenea. Funcționează impecabil.
De ce avem nevoie de echipamentul de filmat?
Pentru că, Marcel, scumpule, o să facem un film.
Doar pentru naziști.
Pe aici, d-le locotenent.
Locotenentul Archie Hicox, raportează, d-le!
Sunt generalul Ed Fenech. Pe loc repaus, Hicox. O băutură?
Dacă îmi oferiți un scotch cu apă, aș putea să beau.
Bravo, locotenente. Fă-te comod, vrei? Barul este în glob.
Ceva pentru dvs., d-le?
Whiskey fără gheață.
Aici scrie că vorbești germana fluent.
Precum copilul Katzenjammer ~personaj de benzi desenate~
Cu ce te-ai ocupat înainte de război?
Sunt critic de film.
Lista realizărilor tale?
Ei bine, d-le, am scris câteva articole pentru revista "Filme și Regizori".
Și am publicat două cărți.
Impresionant. Nu fi modest, locotenente. Ce titluri au?
Prima carte se numea
"Arta Ochiului, a Inimii și a Minții-Studiul cinematografului german în secolul XX".
Iar cea de-a două se numea...
"24 de frame-uri Da Vinci".
Este un studiu critic a operei regizorului german G.W.Pabst.
Pentru ce bem, d-le?
- Pentru căderea lui Hitler. - Până jos, d-le.
Ești familiarizat cu cinematografia germană din cel de-al treilea Reich?
Da. Evident, n-am văzut niciun film german făcut în ultimii trei ani,
dar sunt familiarizat.
- Vrei să mi-o explici? - Scuzați-mă, d-le?
Această mică escapadă a noastră necesită cunoștințe despre industria de film germană
din cel de-al treilea Reich. Îmi explici UFA de sub conducerea lui Goebbels?
Goebbels consideră filmele pe care le face
ca fiind începutul unei noi ere în cinematografia germană.
O alternativă la ceea ce consideră el a fi
filmele făcute de evreii intelectuali germani ai secolului XX.
Și că evreii sunt controlați de cei de la Hollywood.
- Cum se descurcă? - Scuzați-mă, d-le?
Puteți repeta?
Ai spus că vrea să-i bată pe evrei la propriul lor joc.
Prin comparație cu... să spunem cu Louis B. Mayer... cum se descurcă?
De fapt, chiar bine.
De când a preluat Goebbels conducerea,
numărul spectatorilor din Germania s-a ridicat constant în ultimii opt ani.
Dar Louis B. Mayer nu ar fi potrivit pentru comparație cu Goebbels.
Cred că Goebbels se vede mai aproape de David O. Selznic.
Informează-l.
Locotenente Hicox, în acest moment aș vrea să te informez despre operațiunea "Kino".
Peste 3 zile, Joseph Goebbels are premiera unuia din noile sale filme, la Paris.
Ce film, d-le?
Filmul întitulat "Mândria Națiunii".
Vor asista la acest eveniment german Goebbels, Gerring,
Boorman și majoritatea Înaltului Comandament German,
inclusiv înalți ofițeri atât din S.S. cât și din din Gestapo.
De asemenea și importanți oameni ai propagandei naziste
din industria de film germană.
Rasa Superioară la cinematograf, nu?
Practic, avem toate merele stricate într-un coș.
Obiectivul operațiunii Kino... aruncarea în aer a coșului.
"Ca zăpada de anul trecut, dusă de pe acest pământ".
Noroc, d-le.
O echipă americană de agenți secreți din spatele liniilor inamice te va ajuta.
Germanii le spun "Basterds" ~Bastarzii~.
"Basterds"? Nu am auzit până acum de ei.
Ăsta este rostul agenților secreți, băiete, să nu auzi de ei.
Dar germanii au auzit de ei, pentru că americanii au fost ca Diavolul pentru ei.
Vei fi parașutat în Franța, la 24 de kilometri de Paris.
Bastarzii vor fi acolo să te aștepte.
Imediat, te vei duce într-un mic sătuc numit "Nadine".
În Nadine, este o tavernă, numită "La Louisiane".
Acolo te vei întâlni cu agenta noastră și te va prelua ea de acolo.
Ea te va duce la premieră.
Vei fi, ea și încă doi din Bastarzi, născuți în Germania.
Ea va face de asemenea toate aranjamentele de care mai ai nevoie.
Cum o să o recunosc?
Bănuiesc că nu îți va fi greu.
Contactul tău este Bridget von Hammersmark.
Bridget von Hammersmark? Vedeta de film germană lucrează pentru Anglia?
Da. De doi ani. Unii ar putea spune că operațiunea "Kino" a fost ideea ei.
- Într-adevăr. - Ai înțeles?
Cred că da, d-le. Spre Paris.
Nu ai spus că afurisita de întâlnire este într-o nenorocită de pivniță.
Nu am știut.
Ai spus că va fi într-o tavernă.
Este o tavernă.
Da, într-o pivniță.
Știi, lupta într-o pivniță oferă multe neajunsuri,
primul fiind că lupți într-o pivniță.
Dacă intrăm acolo și ea nu este?
O să așteptăm. Nu te îngrijora, este spion britanic, va veni la întâlnire.
- Stiglitz, nu-i așa? - Da, d-le.
Am înțeles că te descurci foarte bine cu asta?
Știi, nu căutăm probleme acum.
Ne întâlnim doar cu unul dintre agenții noștri. Ar trebui să nu fie evenimente.
Oricum, în cazul în care mă înșel, și apar evenimente,
toți trebuie să fim calmi.
Nu îți par calm?
Ei bine, dacă spui așa, cred că pari calm.
Neamțul tău, Stiglitz, nu este genul vorbăreț, nu?
De genul de oameni vorbăreți ai nevoie?
Observație corectă, locotenente.
Dacă avem probleme acolo, ce ar trebui să facem? Să pariem dacă și câți vom scăpa?
Dacă o să avem probleme, o să le rezolvăm.
Dacă avem necazuri,
trebuie să te asiguri că niciun german sau francez nu va scăpa din pivnița aia.
Dacă acoperirea d-șoarei von Hammersmark este compromisă, misiunea este terminată.
Vorbind de d-șoara von Hammersmark, a cui a fost ideea întâlnirii în capcana morții?
Ea a ales locul.
Ei bine, nu este super...?
Uite, nu este strateg militar. Este doar o actriță.
Nu trebuie să fii Stonewall Jackson că să știi că nu vrei să lupți într-o pivniță.
Nu a ales un loc pentru luptă, a ales un loc izolat, fără germani.
Bine, sunt un personaj ficțional, literar, din trecut, sunt american...
Asta este discutabil.
Nu, nu este de discutat.
Naționalitatea autorului nu are nimic de-a face cu naționalitatea personajului.
Personajul este un personaj.
Hamlet nu este britanic, este danez.
Așa că da, acest personaj s-a născut în America.
Ura!
Băutură? Băutură? Băutură?
Cinci băuturi.
Ei bine, mă bucur că am stabilit asta.
Dacă aș avea o soție, s-ar numi "indiancă"?
A reușit!
Este fratele meu, Old Shatterhand?
Da!
Mi-a scris Karl May?
Da!
Sunt Winnetou, căpetenia apașilor!
Da!
Bună, dragilor.
Vin la voi în câteva momente.
Îmi termin jocul cu cei cinci noi prieteni ai mei.
Nicio grabă, d-șoară Von Hammersmark.
Nu te grăbi, distrează-te.
Eric, dragule.
Du-te te rog și servește-i pe prietenii mei de acolo.
Von Hammersmark, orice pentru tine.
D-lor, ați auzit-o pe d-șoara. Cu ce vă servesc?
Trei Whiskey.
Vă mulțumesc că m-ați inclus și pe mine în jocul vostru.
Hei, cartea ta!
Să vedem. Genghis Khan! Nu aș fi ghicit niciodată asta!
Parcă în locul ăsta trebuiau să fie mai mulți francezi decât germani?
În mod normal este adevărat.
Sar soția sergentului de acolo tocmai a născut un bebeluș.
Comandantul său le-a dat lui și prietenilor săi învoire să sărbătorească.
Ar trebui să plecăm.
Nu, ar trebui să rămânem.
Măcar pentru încă o băutură.
V-am așteptat într-un bar...
și ar părea ciudat dacă am pleca înainte să bem ceva.
Are dreptate, fii calm și bucură-te de whiskey.
- Eric, mulțumesc foarte mult. - Cu plăcere.
Hei, de ce nu te vii să ocupi locul liber?
Nu, nu, nu. Nu pot. Trebuie să-l ajut pe tatăl meu.
Da, este o idee foarte bună. Vino.
O să o ajut eu cu traducerea.
Nimeni să nu se ia de ea.
Nu te îngrijora. O să te ajut eu dacă ei încearcă ceva.
Sunt mai puternică decât par.
Băutură, batură, batură și batură.
Am ceva de spus.
Să bem pentru nașterea fiului meu, Maximillian.
Pentru Max!
Au avut loc modificări în operațiunea "Kino" Locul cinematografului s-a schimbat.
De ce?
Nu știe nimeni. Dar asta nu ar trebui să fie o problemă.
Noul cinematograf este considerabil mai mic decât Ritz.
Așa că orice materiale ați adus pentru The Ritz, ar trebui să aibă efect dublu aici
Acum, următoarea informație este colosală. Încercați să nu reacționați prea tare.
Va asista mâine și Fuhrer-ul.
D-șoară Von Hammersmark, m-am gândit...
ai putea să-mi semnezi un autograf pentru mine și pentru fiul meu la nașterea lui?
Cu plăcere, Wilhelm.
Acest fericit sergent arătos tocmai a devenit tată astăzi.
Deci, Wilhelm, știi numele copilului?
Sigur. Numele lui este Maximilian.
Un nume minunat, Maximilian.
Mulțumesc, locotenente.
Îi doresc tot binele micuțului Maximilian.
Mulțumesc, d-șoară, mulțumesc.
Max poate că nu știe cine ești, dar va știi.
O să-i arăt toate filmele tale. Va crește cu filmele tale...
și cu șervețelul aceste pe perete.
Propun un toast în cinstea cele mai mari actrițe...
din Germania! Nu este Dietrich, nu este Riefenstahl, doar Von Hammersmark!
D-șoară Von Hammersmark, ce te aduce în Franța?
Nu este treaba ta, sergent.
Poate nu ai fost prevenit de d-șoara...
în privința comportamentului tău de bețiv mitocan...
dar ai fost prevenit de către mine.
Să-ți amintesc sergent, ești soldat.
Asta este masa ofițerilor.
Îți sugerez să nu o mai deranjezi pe d-șoara...
și să te întorci la masa ta.
Scuză-mă, căpitane, dar accentul tău este foarte neobișnuit.
De unde ești?
Sergent! Trebuie să fii ori beat, ori nebun...
să vorbești cu un ofițer superior cu atâta impertinență!
Vă fac responsabili pentru el!
Vă sugerez să vă stăpâniți prietenul...
sau va petrece prima zi din viața lui Max în închisoare pentru beție în public!
Pot să întreb și eu, atunci?
Ca și noul tătic, am un deosebit auz al accentelor.
Ca și lui, mi se pare foarte ciudat al tău.
Unde te-ai născut, căpitane?
D-le maior, găsesc nepotrivit...
Nu vorbeam cu tine, locotenente Saltzberg,
sau cu tine, locotenente Berlin.
Vorbeam cu căpitanul Nu-Stiu-De-Unde.
M-am născut într-un sat de la poalele muntelui Piz Palu.
- Muntele? - Da. În sat, toți vorbim așa.
- Ați văzut filmul lui Riefenshtal? - Da.
Atunci m-ați văzut și pe mine. Vă amintiți scena schiatului?
Da, mi-o amintesc.
În secvența aia am fost eu, tatăl meu, sora mea și cei doi frați ai mei.
Fratele meu este atât de drăguț, încât regizorul Pabst, i-a făcut un prim-plan.
D-le maior, dacă cuvântul meu înseamnă ceva,
pot să garantez eu pentru cele spuse de d-ul căpitan.
S-a născut la poalele muntelui Piz Palu, a jucat în film,
iar fratele lui este mult mai frumos ca el.
Poți să te întorci la prietenii tăi.
- Pot să mă așez lângă voi? - Te rog, d-le maior.
Deci asta este sursa bizarului tău accent? Extraordinar.
Ce faci aici, căpitane?
În afară de a servi o băutură cu frumoasa d-șoară?
Ei bine, această plăcere nu necesită explicații.
Mă refer în țara asta.
Evident nu ești staționat în Franța, altfel aș fi știut cine ești.
Știi fiecare german din Franța?
Care merită să fie știut...
Ei bine...
Aici este problema. Niciodată nu am pretins că merităm să fim cunoscuți.
Lăsând glumă la o parte, ce cauți în Franța?
Asist la premiera filmului lui Goebbels ca însoțitor al d-șoarei.
Ești însoțitorul d-șoarei?
Cineva trebuie să-i care bricheta.
Căpitanul este însoțitorul meu, iar aceștia trei sunt invitații mei.
Suntem prieteni vechi, d-le maior, foarte vechi.
Mai vechi decât unei actrițe îi place să recunoască.
În acest caz, dați-mi voie să ridic paharul
în cinstea celui mai norocos bărbat din încăpere.
Beau pentru asta!
Trebuie să recunosc, jocul lor pare amuzant.
Nu m-am alăturat lor pentru că, ai dreptate, căpitane,
un ofițer nu ar trebui să stea la masă cu un soldat
și să discute cu prietenele ofițerilor, nu?
Ce spuneți să jucăm?
- Da. Bine. Un joc. - Minunat.
Soldat! Cărțile.
Deci, scopul jocului este să scrii numele faimosului personaj din cartea ta.
Real sau fictiv, nu contează. De exemplu, poți scrie Confucius său Fu Manchu...
Eric! Mai multe creioane.
Personajele trebuie să fie faimoase, nu ca mătușa Inga.
Când ați scris, puneți cartea cu fața în jos pe masă
și dați-o persoanei din dreapta voastră.
Persoană din stânga, va muta cartea sa în fața voastră.
Luați cartea, o lingeți pe spate și o lipiți așa pe frunte.
Din zece întrebări cu da sau nu, trebuie să ghiciți cine sunteți...
Să încercăm, bine? Fiecare să își scrie personajul.
- Încep eu ca să vedeți. Sunt german? - Nu.
- Sunt american? - Nu.
Stați puțin, se duce la...
Nu fii ridicol. Evident nu s-a născut în America.
- Deci am vizitat America, da? - Da.
Vizita a fost... întâmplătoare?
Nu pentru tine.
- Țara mea natală, este exotică? - Da.
Asta ar putea fi o referință fie la junglă, fie la Orient.
O să îmi urmez instinctul și o să întreb: "Sunt din junglă?"
Da.
Acum d-lor, ați putea întreba dacă este personaj real sau fictiv.
Eu însă, cred că este prea ușor și nu am să întreb asta încă.
Bine, țara natală este jungla? Am vizitat America, dar vizita nu a fost întâmplătoare,
ci a avut implicații pentru altcineva.
Când am fost din junglă în America, am fost cu vaporul?
Da.
- A fost împotriva voinței mele? - Da.
- Pe acest vas, eram în lanțuri? - Da.
Când am ajuns în America... am fost arătat în lanțuri?
Da.
- Sunt povestea negrului din America? - Nu.
Ei bine, atunci trebuie să fiu King Kong.
Acum, fiindcă ați răspuns corect, toți trebuie să vă beți băuturile.
Cine urmează?
D-le maior, nu vreau să fiu nepoliticos.
Dar noi patru suntem foarte buni prieteni. Și nu ne-am văzut de mult timp.
D-le maior, mă tem că deranjați.
Consider diferit, d-le căpitan.
Doar dacă d-șoara consideră că prezența mea deranjează, atunci deranjez.
- Ce spuneți, d-șoară? Deranjez? - Nu.
Așa credeam și eu. Doar tânărul căpitan este imun la farmecul meu.
Glumesc doar. Desigur că deranjez.
Permiteți-mi să vă reumplu paharele
și o să îmi iau la revedere de la voi și de la d-șoara.
Eric are o sticlă de scotch din Scoția veche de 33 de ani.
Ce spuneți, d-lor?
Sunteți foarte amabil, d-le maior.
Eric, sticla de 33 de ani și pahare noi!
Nu vreți să se contamineze băutura veche de 33 de ani cu poșirca pe care o beți.
- Câte pahare? - Cinci.
Pentru mine, nu. Îmi place scotch-ul, dar el nu mă place pe mine.
Nici pentru mine. Rămân la vin.
Trei pahare.
Pentru un Reich de 1.000 de ani!
Ai auzit asta?
A fost sunetul pistolului meu Luger îndreptat spre testiculele tale.
De ce ai arma îndreptată spre testiculele mele?
Pentru că te-ai dat de gol, d-le căpitan.
Nu ești mai neamț ca scotch-ul ăsta.
- Ei bine, d-le maior... - D-le major...
Taci, târfă.
Ce spuneai?
Am spus că suntem doi cu armele scoase.
Am un pistol îndreptat spre "oale" tale de când te-ai așezat.
Înseamnă că suntem trei.
De la distanța asta, sunt un adevărat Fredrick Zoller.
Se pare că avem o situație complicată aici.
Ceea ce o să se întâmple, d-le maior,
este ca o să te ridici și o să ieși pe ușa aia cu noi.
Nu, nu, nu, nu, nu cred asta.
Mă tem că amândoi știm...
că indiferent ce se va întâmpla cu cei din încăperea asta...
noi doi nu mergem nicăieri.
Păcat de ei, totuși. Păreau o gașcă simpatică.
Va trebui să îi împuști și pe ei.
Situația va atinge punctul culminant.
Asta este, băiete...
Sper că nu te deranjează dacă vorbesc engleza.
Te rog, căpitane.
Este un loc special în Iad pentru cei care irosesc un scotch bun.
Și văd că este posibil să ies pe ușa dintr-un moment în altul...
trebuie să spun că este o băutură bună.
Acum, referitor la situația delicată în care ne aflăm...
se pare că poți face un singur lucru.
Care ar fi acela?
Stiglitz.
Ia-ți la revedere de la "ouăle" tale naziste.
Ieși afară! Cine ești?
Englez, american? Ce?
Suntem americani. Tu ce ești?
Sunt german, idiotule.
Vorbești engleza foarte bine pentru un german.
Sunt de acord. Să vorbim.
Bine, vorbește.
Sunt tată. Copilul meu s-a născut astăzi în Frankfurt.
Acum cinci ore. Numele lui este Max.
Eram aici să sărbătorim.
Ei au venit aici să tragă și să omoare. Nu este vina mea!
Bine, bine, nu este vina ta. Cum te numești, soldat?
Wilhelm!
Acum, este cineva în viața din tabăra noastră?
Nu!
Eu sunt în viață!
Fă un zgomot, târfă și te împușc!
Cine este acolo?
Fata din tabăra voastră.
Care fată?
Cine crezi? Von Hammersmark!
Da, este a noastră!
Știam eu. Mergi cu mine în America, acum?
- Este în regulă? - Este un moment nepotrivit?
Trădătoare josnică!
A fost împușcată, dar este în viață.
Deocamdată.
Bine, Wilhelm, ce zici să facem un târg?
Care este numele tău?
Aldo. Bine, Wilhelm, uite ce-ți propun.
Mă lași pe mine și pe unul din oamenii mei să coborâm să luăm fata.
Fără arme. Nici noi și nici tu.
Luăm fata și plecăm.
Doar atât, Willi.
Tu mergi pe drumul tău, noi pe al nostru.
Așa că Max se poate bucura de tatăl său.
Ce zici Willy? Avem o înțelegere?
- Aldo? - Sunt aici, Willy.
Am încredere în tine.
Dar cum pot avea?
Ce altă șansă ai, fiule?
Bine. Bine, Aldo?
O să am încredere în tine. Vino jos.
Willy, ce este cu mitraliera? Credeam că avem o înțelegere.
Avem o înțelegere, ia fata și pleacă.
Nu așa repede. Trebuie să avem încredere unul în altul.
Înțelegerea se bazează pe încredere.
Nu, o vom face în felul meu.
Ai o armă, dacă vrei să tragi, suntem morți.
Sus avem grenade. Dacă le aruncăm aici, ești mort.
Și acum vii cu asta. Nu așa ne-am înțeles!
Fără încredere nu avem nicio înțelegere!
Wilhelm, gândește-te la micul Maximillian.
De acord. Bine.
Ia-ți afurisita de trădătoare și dispari din fața mea.
Nu așa de repede, doctore. Nu este un câine.
Cum spui, d-le.
Trebuie să răspunzi unor întrebări.
Ce fel de întrebări?
Despre faptul că am trei oameni care au murit acolo.
De ce nu ne spui ce naiba s-a întâmplat?
Ofițerul britanic s-a dat de gol în fața maiorului de la Gestapo.
Înainte să vorbim despre cine l-a împușcat pe John...
de ce ai stabilit o întâlnire într-o pivniță plină de naziști?
Înțeleg că deoarece nu știi ce s-a întâmplat înăuntru,
prezența naziștilor trebuie să ți se fi părut ciudată.
Avem un cuvânt pentru asta, "suspiciune".
Vă spun adevărul! Nu-ți lăsa imaginația să o ia razna, locotenente!
L-ai cunoscut pe sergentul Willi.
- Iți amintești de el, nu? - Da, mi-l amintesc.
Soția lui a născut un bebeluș în seara asta.
Devenise tată! Tocmai devenise tată.
Ofițerul lui superior i-a dat lui si prietenilor lui învoire să sărbătorească.
Ceilalți germani erau acolo dintr-o tragică coincidență.
Cum au început împușcăturile?
Englezul. S-a dat de gol.
Cum a făcut-o?
A cerut trei pahare. Am cerut trei pahare.
Așa este semnul german pentru trei. Celălalt arată ciudat.
Germanii au observat asta.
Să pretindem că germanii nu erau acolo.
Și că s-a întâmplat conform planului.
Ce urma?
Fracuri. Pentru a intra la premieră.
A intra folosind arme și uniforme militare,
ar fi fost sinucidere.
Dar intrând ca membri ai industriei cinematografice germane...
fracurile îi făceau să se amestece printre ceilalți.
Am aranjat cu un croitor să vă facă fracuri în seara asta.
Cum intenționai să îi faci să intre la premiera?
Dă-mi geanta.
Locotenentul Hicox ar fi mers ca însoțitorul meu.
Ceilalți doi ar fi intrat ca un cameraman german și asistentul lui.
Ne mai poți duce la premieră?
Vorbești germana mai bine decât prietenii tăi? Nu.
Am fost împușcată? Da.
Nu mă văd mergând pe covorul roșu prea curând.
Oricum, nu până mâine seară...
Oricum, e ceva ce nu știi.
Două chestii au apărut recent în operațiunea "Kino".
Prima, premiera de la Ritz a fost schimbată, într-unul cinematograf mai mic.
Schimbări mari de ultim moment? Nu prea e germanic.
Cum poate Goebbels să facă ceva atât de neobișnuit?
Probabil că are de-a face cu a doua schimbare.
Care este...?
Hitler va merge la premieră.
Mi-am regândit poziția în legătură cu premiera ta de la Paris,
"Mândria Națiunii".
Cum trec săptămânile și americanii sunt pe plajă...
mă gândesc tot mai mult la acest soldat Zoller.
Mă gândesc că băiatul a făcut ceva pentru noi. Și participarea mea ar fi benefică.
La naiba cu asta.
La ce te gândești?
Mă gândesc să stric planul lui Adolf de a paria pe doi cai.
Și ce înseamnă asta?
Înseamnă că ne duci la premieră.
Probabil c-o să-mi pierd piciorul.
Adio carierei mele de actriță, a fost amuzantă cât a durat.
Cum crezi că voi păși pe covorul roșu?
Doctorul de câini o să-ți scoată glonțul.
Apoi o să-l bandajeze in ghips,
și o să spui povestea cum ți-ai rup piciorul urcând pe munte.
Asta este ceva german, nu?
Vouă germanilor vă place să urcați pe munți, nu?
Mie nu. Îmi place să fumez și să comand prin restaurante,
dar înțeleg ce vrei să spui.
Te vom umple cu morfină să-ți iasă pe urechi,
apoi o să-ți miști fundulețul ăla pe covorul roșu.
Știu că e o întrebare prostească, înainte să întreb, dar...
voi americanii vorbiți vreo limbă străină?
Vorbim puțină italiană.
Cu un accent groaznic, fără îndoială.
Dar ne putem servi de asta.
Germanii nu sunt buni la italiană.
Atunci o să mormăiți în italiană să intrați. Ăsta e planul?
Cam asta e.
Sună bine.
Sună ca naiba, dar ce putem face, să mergem acasă?
Nu, sună bine, dacă nu o dați în bară cu asta, vă pot băga în clădire.
Deci cum vom face?
Eu vorbesc cel mai bine italiana, așa că...
voi fi însoțitorul tau.
Donny este al doilea, așa va fi cameramanul tău italian.
Omar este al treilea și va fi asistentul lui Donny.
Eu nu vorbesc italiana.
Am spus, ești al treilea.
Doar țineți gura închisă și poți începe antrenamentul de acum.
Hugo, te-ai mișcat după cum văd.
Locotenente. Înregistrarea actului tău de insubordonare.
Remarcabil.
Și acela este Weihelm Wicki.
Un evreu austriac, emigrat în America când lucrurile s-au înrăutățit pentru evrei.
Sunt cei doi membri germani ai "Basterds".
Au îmbrăcat uniformele germane pentru a crea o ambuscadă.
Ce căutați aici?
Dar nu este ceea ce pare. E ciudat.
Se pare că cineva lipsește. Cineva remarcabil.
Afara!
Pentru Max, cu dragoste...
Bridget Von Hammersmark.
Noaptea premierei "Mândria Națiunii".
Intră în rol.
Acțiune.
Dar cum îl developăm? Numai niște idioți sinucigași ca noi ar developa așa ceva.
Cum putem imprima asta cu sunet pe film de 35 mm.?
Trebuie să găsim pe cineva care să o facă.
Și îl punem să o facă, sau îl omorâm.
Ia naibi asta de aici! Pune-l pe masă.
Ori faci ce ți-am spus să faci, sau îți înfig ăsta în capul tău de colaboraționist.
Nu e un colaboraționist.
Marcel, soția și copiii lui te cunosc?
După ce-l vom ucide îi vom reduce la tăcere și pe ei.
Vreau să vi-l prezint pe cel mai bun actor din lume. Emilian Ics.
Domnișoară,
foarte frumos totul... și căldură...
Domnișoară Von Hammersmark.
Colonel Landa, au trecut anii. Mă bucur să te văd aici.
Ce s-a întâmplat cu frumosul tău picior?
Produsul șutului dat cinematografului german, fără îndoială.
Păstrează-ți complimentele, bătrâne câine.
Cunosc prea multe din cuceririle tale ca să mai cad în borcanul cu miere.
Serios, ce s-a întâmplat?
Mi-am încercat mâna, prostește aș spune, urcând un munte.
Și ăsta a fost rezultatul.
Urcând un munte? Așa ți-a rănit piciorul, urcând muntele?
Crezi sau nu, asta a fost.
Iartă-mă, d-șoară nu vreau să fac haz de ghinionul tău, dar este...
urcatul pe munte?
Sunt curios să știu de ce ai avut un comportament plin de riscuri?
Pot să-ți spun că nu o să mai încerc.
Gipsul e proaspăt ca al unchiului Gustav, când ai urcat muntele, astă noapte?
Ai ochi buni, colonele. S-a întâmplat ieri dimineață.
Și unde exact în Paris se afla muntele?
Doar te tachinez, domnișoară.
Mă cunoști, o fac dur. Și cine sunt cei 3 chipeși din escorta ta?
Îmi pare rău, niciunul nu vorbește germana.
Sunt niște prieteni din Italia.
Acesta este un cascador italian, Enzo Gorlomi.
Un foarte talentat cameraman, Antonio Margheriti.
Și asistentul lui Antonio, Dominick Decocco.
Domnilor, un vechi prieten,
colonelul Hans Landa din S.S.
Bună dimineața.
Plăcerea mea.
Prietenii ei îmi sunt de asemenea prieteni,
și au de asemenea protecția mea.
Mulțumesc.
Gorlomi. Am pronunțat corect?
Exact.
Gor-la, Gor-lomi. Poți repeta?
Gor-la-mi.
Mă scuzați, cum?
Incă o dată.
Gor-la-mi.
Și tu cum te numești?
Margarete Antonio.
Din nou?
- Margarete. - Din nou. Dar de data asta,
vreau sa aud versurile și muzica vorbelor...
Margarete.
- Și tu? - Dominic De Coco.
- Cum? - Dominic De Coco.
Bravo...
Prietenii mei cameramani trebuie să-și găsească locurile.
Pot să văd biletele voastre?
0023 și 0024.
Nu va fi greu de găsit.
- La revedere. - La revedere.
Danielle Darieux...
Sunt jos. Trebuie să mă duc să socializez cu porcii aia.
Recapitulăm?
Bobina A este în primul proiector.
A doua bobină, în al doilea.
A treia, e pregătită.
Și a patra e încă în cutia sa.
Bătălia din film începe la sfârșitul celei de a treia role.
Filmul nostru începe la a patra rolă.
Deci aproape de sfârșitul celei de-a treia role, cobori și încui ușile salii.
Așteaptă semnalul meu. La semnalul meu,
dai foc.
Vă rugăm luați loc, spectacolul va începe în câteva momente.
Ar trebui să mergem să ne găsim locurile.
Nu așa repede, d-le, să ne bucurăm de un pahar de șampanie, în cinstea națiunilor.
Domnișoară Von Hammersmark, putem vorbi în particular?
Da, bineînțeles.
Scuză-ne.
Ia loc, domnișoară.
D-șoara Mimieux, mi-a permis să-i folosesc biroul.
Să-ți văd piciorul.
Pardon?
Pune-ți piciorul în poala mea.
Colonele, mă faci să mă jenez.
Ajungi la buzunarul hainei mele
și să-mi dai ce e acolo?
Cum spun americanii?
Dacă pantofii se potrivesc, trebuie să-i porți.
Acum ce urmează, colonele?
Cel în costum alb.
Nenorociților! Cretinilor!
Duceți-vă naibii!
Luați-vă mâinile de pe mine!
Foarte inteligent.
Informați-l pe Fuhrer că spectatorii au luat loc și putem începe.
Mulțumesc.
Naziști blestemați!
Așa cum Stanley i-a spus lui Livingstone... locotenentul Aldo Raine, presupun?
Hans Landa?
Ai tot fugit, Aldo.
Dar în final ești în mâinile S.S.
Să fiu mai exact, în mâinile mele.
Am așteptat mult timp să ajung te ating.
Te-am făcut să tresari.
Uitivich?
- Tu ești locotenente? - Da.
Știi ce s-a întâmplat cu Donny, Omar sau cu femeia?
Nu, nu știu.
Spune Aldo, dacă aș sta în locul tău,
ai fi îndurător cu mine?
Nu.
Care e expresia englezească pentru picioare și pantofi?
Dacă ești prea tânăr să le folosești, lasă-le să plece.
Poți să ieși.
Rămâi în alertă afară.
Deci tu ești Aldo Apașul.
Și tu Vânătorul de evrei.
Un detectiv, unul bun,
care găsește oameni ca mine și care în final vor lucra pentru naziști.
Dacă unii sunt evrei, dar Vânătorul de evrei...
este doar o poreclă care s-a prins.
Ei bine, trebuie să admiți că te prinde.
Puteți controla poreclele pe care ți le dau inamicii tăi?
Aldo Apașul și Omul Mic.
Ce vrei să spui prin Omul Mic?
Poreclele pe care le-ați primit de la de germani.
Germanii îmi spun Omul Mic?
Am fost surprins de cât de înalt ești în viața reală.
Adică, ești scund. Dar nu ca un pitic de circ, așa cum ar sugera poate reputația ta.
Unde-mi sunt oamenii? Unde e Bridget von Hammersmark?
Ei bine, să spunem doar că a primit ce a meritat.
Și când ai prieteni ca Bridget von Hammersmark, primești ceea ce ai.
Cât despre țărani,
sergentul Donowitz și soldatul Omar...
De unde le știi numele?
Locotenente Aldo...
dacă crezi că n-aș fi interogat pe fiecare din oamenii marcați de tine cu zvastica...
Înseamnă că nu avem același nivel mutual de respect pe care l-am presupus.
Nu, cred că nu.
Revenind la locul în care ar fi cei doi sabotori italienii ai tăi...
în acest moment, Omar și Donowitz, ar trebui să fie,
pe locurile unde i-am lăsat,
0023 și 0024,
și având încă explozibilul în jurul gleznei,
gata pregătit să explodeze, și cu misiunea,
pe care unii ar numi-o act de terorism, încă în desfășurare.
O poveste frumoasă, ce altceva? Ce urmează, Eliza pe Gheață?
Tot ce am de făcut este să iau telefonul, să informez cinematograful
și toate planurile tale se vor duce la naiba.
Dacă sunt încă acolo, în viață,
și sunt o grămadă de "dacă".
N-o să-i poți lua fără să o detoneze.
Nu am niciun dubiu, vor muri germani
și se va ruina noaptea și cred că Goebbels va fi foarte supărat
pentru ce ați făcut cu măreața lui seară.
Dar nu-i vei avea pe Hitler, Goebbels, Goering și Bormann.
Și ai nevoie de toți patru pentru ca războiul să se termine.
Dar dacă nu sun, îi poți avea pe toți patru,
și dacă îi ai pe toți patru, vei termina războiul,
în seara asta.
Deci, domnilor, să vorbim despre terminarea războiului în seara asta.
După cum văd eu, dacă moare Hitler sau e salvat, depinde numai de mine.
Dacă nu fac nimic e ca și cum i-aș cauza moartea chiar mai mult decât voi.
- Sunteți de acord? - Cred că da.
- Dar tu, Uitivich? - Cred la fel.
Domnilor, nu vreau să-i omor pe Hitler, Goering, Goebbels și Bormann
pentru ca aliații să câștige războiul și eu să apar în fața unui tribunal evreu.
Dacă vreți terminarea războiului în seara asta...
trebuie să facem o înțelegere.
Ce fel de înțelegere?
Una pe care voi nu aveți autoritatea să o faceți.
Dar sigur operațiunea este condusă de un ofițer superior,
un general, presupun.
Cineva de sus din OSS.
E foarte Bingo.
Așa spuneți?
Doar spune Bingo.
Bine, Bingo! Ce distractiv.
Și unde am rămas? La înțelegere...
Acolo este un radio foarte performant,
și în spate un operator foarte capabil, pe nume Hermann.
Făceți-mi legătura cu cineva cu suficientă putere să autorizeze...
să spunem, termenii și condițiile mele de capitulare, sau dacă-i mai bine, căderii.
- Știi ce? Greșit. - Unde te-ai născut?
Maynardville, Tennessee. Am făcut destule.
Am făcut ceea ce guvernul federal numește treburi ilegale,
dar noi ii spunem asigurarea traiului din vânzarea de lichior.
Vindem doar cui vrem noi.
Pe scurt, când auzim ceva prea bun ca să fie adevărat,
înseamnă că nu e.
Fiind în poziția voastră aș spune la fel.
Si în procent de 99,99999 la un milion, ar fi adevărat.
Dar în decursul istoriei, din când în când,
trebuie sa te mai încrezi și în soartă.
Din istoria omenirii...
E timpul.
Mă duc să încui sala și trec în spatele ecranului.
Când istoria militară a acestei seri va aminti această noapte, va scrie
că am participat la operațiunea "Kino" de la început ca agent dublu.
Tot ce am făcut ca și colonel în S.S.,
a fost aprobat de OSS.
Un rău necesar pentru a stabili acoperirea față de germani.
Și că eu am pus dinamita locotenentului Raines
care i-a omorât pe Hitler și Goebbels.
Informați-l pe Fuhrer că lumea și-a ocupat locurile și spectacolul e gata să înceapă.
Mulțumesc, Hans.
Apropo, aceasta ultimă parte este adevărată.
Vreau o pensie completă militară,
și beneficiile rangului meu,
și o medalie de onoare din partea Congresului,
pentru ajutorul de neprețuit dat la distrugerea celui de-al treilea Reich.
De fapt, vreau să o primească toți membrii operațiunii "Kino".
Cetățenie întreagă pentru mine, se subînțelege,
și vreau ca America să-mi cumpere o proprietate,
pe insula Nantucket, ca recompensă
pentru nenumăratelor vieți salvate alungând tirania Partidului Naționalist.
Puteți asigura toate astea, d-le?
Si eu de abia aștept să ne întâlnim personal în curând.
Locotenentul Raine? Un moment.
Da, domnule.
Colonelul Landa vă va pune pe tine și pe soldatul Uitivich în camion ca prizonieri.
Apoi el și operatorul radio vor urca în camion și vă vor aduce la liniile noastre.
Trecând liniile noastre, colonelul Landa și omul lui ți se vor preda.
Vei prelua camionul și îi vei aduce direct la mine, pentru debrifing.
Ai înțeles, locotenente?
Da, domnule.
Terminat.
Desigur, este de înțeles, băiete drag. Du-te și ne vedem după spectacol.
Am înțeles.
Cine e?
Deschide.
Răspundeți de cinematograf? Îmi vreau banii înapoi.
Actorul din filmul ăsta nu joacă prea bine.
- Ce faci aici? - Am venit să te văd.
Sunt ocupată.
Acceptă-mi ajutorul.
Fredrick, nu este amuzant, nu poți fi aici. E premiera ta, trebuie să fii acolo cu ei.
In mod normal ai avea dreptate. Pentru toate celelalte filme pe care o să le fac,
intenționez să suport cum trebuie seri ca aceasta.
Oricum, adevărul este că este un film inspirat din viața mea militară.
In acest caz, faptele mele de arme au constat doar în a ucide mulți oameni.
Ca urmare, partea din film care rulează acum...
Nu-mi place să văd partea asta.
- Regret, Fredrick. - Nu.
Așa ca m-am gândit să urc aici și sa fac cea ce știu cel mai bine: să te deranjez.
Vad că nu mi-am ieșit din mână...
Iți este în obicei să nu înțelegi un refuz?
Nu mai poți sta, pleacă!
Fredrick, m-ai rănit.
Îmi place să văd că totuși simți ceva.
Chiar dacă doar durerea.
Nu sunt un tip căruia să-i spui "Pleacă!"
Sunt mai mult de 300 de cadavre în Rusia care, dacă ar putea, ar depune mărturie.
După tot ce am făcut pentru tine,
îmi datorezi măcar respect.
- Închide ușa. - Ce?
Închide-o, nu mai avem mult timp.
- Timp pentru ce? - Las-o baltă.
Nu, nu, nu, așteaptă.
- Să o încui cu cheia? - Da, sigur.
Când îl vei ucide pe acest om, ai șase metri să ajungi la el.
- Poți să o faci? - Trebuie.
Șampanie?
Extraordinar, Joseph, pur și simplu extraordinar. E cel mai bun film al tău.
Mulțumesc, mein Fuhrer.
Cine are un mesaj pentru Germania?
Am eu un mesaj pentru Germania.
Toți veți muri.
Și vreau să vă uitați la figura evreului care o să facă asta.
Marcel, arde-i.
Da, Shoshanna.
Mă numesc Soshanna Dreyfus și aceasta este fața...
răzbunării evreiești.
Acestea sunt liniile americane, d-le colonel.
Să coborâm.
Hermann, scoate-le cătușele.
Mă predau oficial ție, locotenent Raine.
- Suntem prizonierii tăi. - Si cuțitul meu?
Mulțumesc, domnule colonel.
Uitivich, încătușează-l pe colonel.
Este necesar?
Sunt scavul aparențelor.
Ia-i scalpul lui Hermann.
Ești nebun? Ce ai făcut?
Am făcut o înțelegere cu generalul pentru viața acestui om.
Da, dar nu le pasă de el, de tine au nevoie.
O să fii împușcat pentru asta!
Nu, nu cred. Poate voi fi pedepsit. Am mai fost.
Știi, Uitivich și cu mine am auzit înțelegerea pe care ai făcut-o cu Brass.
Să sfârșim războiul în noaptea asta?
Am făcut înțelegerea asta.
Dar tu Uitivich, ai făcut și tu înțelegerea asta?
Am făcut.
Nu te condamn, al naibii de bun târg.
Și acel cuib pe care l-ai cerut...
ei bine, dacă ești dispus să prăjești întreg Înaltul Comandament,
cred că merită anumite mulțumiri.
Am o întrebare totuși,
când o să te duci în acel loc de pe insula Nantuckett,
presupun că nu ai să scoți acea frumoasă uniformă S.S., nu-i așa?
Așa m-am gândit. Și asta nu permite.
- Dar tu Uitivich, poți permite? - Niciun pic, d-le.
Dacă era după mine, puteai păstra uniforma pentru tot restul vieții de nemernic.
Dar la un moment dat va trebui s-o scoți.
Așa că îți fac un semn pe care nu-l poți înlătura.
Știi ceva, Uitivich?
Cred că asta va fi opera vieții mele.
Subtitrarea: dorula/persana/Avocatul31 Subtitrari-noi Team
www.subtitrari-noi.ro